Ladronka dosud chátrala, dál chátrat nebude

Užívání objektu Ladronka skupinou squatterů ohrožovalo nejen objekt, ale především jeho uživatele a návštěvníky.  Hygienická rizika, která si pravděpodobně obyvatelé Ladronky uvědomovali a která dobrovolně podstupovali, spočívala v existenci pouze jedné koupelny s přívodem studené vody, jedné kuchyně, taktéž pouze se studenou vodou a z jedné mobilní toalety doplněné mobilním pisoárem.  Tato hygienická zařízení sloužila cca 15 ti stabilním obyvatelům a několikanásobně většímu počtu návštěvníků zde prováděných akcí.  Daleko větším rizikem ohrožujícím život obyvatel Ladronky a následně i samotný objekt představoval způsob vytápění a provedená elektroinstalace.  
Objekt Ladronka byl vytápěn kamny na pevná paliva, která byla umístěna v několika místnostech. Jako palivo bylo používáno dřevo. Odkouření kamen bylo zaústěno do stávajících komínových průduchů.  Na tyto komínové průduchy a na připojení jednotlivých spotřebičů tuhých paliv nechal správce objektu zpracovat v roce 1999 posudek kouřových cest, ve kterém byl konstatován nevyhovující stav jak samotného komínového tělesa, tak i způsob napojení jednotlivých topných zdrojů.  Na základě tohoto posudku zajistil správce objektu se souhlasem příslušného stavebního úřadu ještě v tomtéž roce zazdění jednotlivých, jak původních, tak i dodatečně vybouraných zděří. Ze stavu objektu z listopadu 2000 vyplynulo, že jeho obyvatelé opatření provedená správcem objektu nerespektovali a zazděné komínové zděře opět vybourali.  V jednom případě bylo odkouření provedeno neizolovanou ocelovou troubou vyvedenou průrazem přes okenním nadpraží v těsné blízkosti dřevěného okenního rámu přičemž svislá venkovní část byla přidrátována ke zbytku okapu v blízkosti dřevěné střešní konstrukce.  Tento způsob vytápění představoval reálné ohrožení objektu požárem a spolu s nebezpečím tvorby jedovatých plynů i ohrožení života obyvatel.  Toto nebezpečí bylo ještě znásobeno špatným technickým stavem jednotlivých kamen, která měla v mnoha případech zkorodovaný plášť, utržená dvířka atd.
Dalším reálným nebezpečím jak pro objekt tak i jeho obyvatele byla neodborně provedená elektroinstalace, která byla nelegálně napojena bez jakéhokoliv jištění na síť veřejného osvětlení.  Vlastní elektroinstalace byla z větší části vedena na povrchu konstrukcí s nahodile přichycenými kabely různé kvality.  Napojení jednotlivých vodičů bylo v lepším případě nasvorkováno, někdy se pouze jednalo o zakroucení vodičů a zaizolování izolační páskou.  Takto provedená elektroinstalace spolu s velkým množstvím stolních spotřebičů a pravděpodobně velkým zatížením při pořádání koncertů bezprostředně ohrožovala životy obyvatel a mohla být také potenciální příčinou vzniku požáru celého objektu.
Ničivým důsledkům případného požáru by napomáhal nejen vysoký podíl dřevěných konstrukcí u tohoto historického objektu, ale i poměrně velká zásoba palivového dřeva (většinou se jednalo o dřevěný odpad z demolic nebo rozbitý nábytek), které bylo uskladněno jak v samotném objektu tak i na jeho dvoře.  Na dvoře bylo mimo již zmíněného dřeva několik desítek starých pneumatik a nepojízdný vrak osobního automobilu.
Při vyklizení objektu bylo odvezeno mimo již zmíněného dřeva, pneumatik a automobilu také velké množství starých matrací, které sloužily k “zateplení“ stropu sálu v hospodářské místnosti a další odpad vyskytující se různě po objektu.  Dále byla odvezena hromada popele a stavební suť ze dvora objektu.
Po vyklizení a vyčištění objektu byl zpracován znalecký posudek popisující stavebně technický stav nemovitosti.  Výše uvedený popis rizik, které přinášelo užívání objektu skupinou squatterů se shoduje s obsahem tohoto posudku.  Dále bylo objednán a v současné době se zpracovává pasport památkově chráněných prvků objektu, a revize statického posudku zpracovaného v roce 1999.  
Pro zajištění osvětlení objektu a pro připravované zajišťovací a údržbové práce bylo přihlášeno a provedeno řádné připojení objektu k elektrické síti.  Odbor péče o prostředí Úřadu m.č. Praha 6 byla podána žádost o souhlas s likvidací náletových dřevin, které rostou v bezprostřední blízkosti obvodového zdiva a svými kořeny jej narušují.  Vzhledem k nadcházejícímu ročnímu období byly zabezpečeny vikýře a nezakryté okenní otvory.  Ihned po zpracování revize statického posudku budou provedena příslušná opatření z něj vyplývající.  Po zpracování pasportu památkově chráněných prvků bude tento předložen k projednání a schválení orgánům památkové péče a bude použit jako podklad k neprodlenému provádění dalších prací zajišťujících minimálně zamezení dalšího chátrání objektu do doby definitivního rozhodnutí o jeho dalším využití.  Veškerá již provedená a připravovaná opatření jsou a budou činěna pod dohledem orgánů památkové péče a stavebního úřadu.
Vlastník objektu – hl.m.Praha – v současnosti připravuje návrh jeho dalšího využití. Při sběru námětů již byla oslovena městská část Praha 6, je otevřen prostor nejen členům městského Zastupitelstva, ale i všem občanům, vždyť se jedná o obecní majetek. První reakce již, asi díky reklamě v médiích, na sebe nedala dlouho čekat a v minulém týdnu byl městu doručen první projev zájmu o zakoupení Ladronky pro potřeby bydlení. O dalším naložení s Ladronkou by mělo rozhodnout Zastupitelstvo hl.m.Prahy na svém lednovém zasedání. V úvahu zatím přicházejí všechny možné varianty: prodej, pronájem či rekonstrukce z městských prostředků, ať již Prahy samotné nebo ve spolupráci s Prahou 6. Jedno je jisté – město často staví na odiv své proklamace zájmu o záchranu památek  - proto musí v případě jím vlastněné památky postupovat rozhodně a rychle.